![](https://usercontent.one/wp/www.manmade-music.com/wp-content/uploads/2020/11/Nya-bilder_Testbilder_digi_1_2003.jpg?media=1673863674)
Digidesign DIGI 002 (test i nr 1/2003)
av Gunnar E Olsson
Världen har länge väntat på det första riktiga firewire-interfacet. Ett interface med både audio-, MIDI-, effekt-, mixer- och transportfunktioner. Visst, MH Labs och Motu har kommit en bit på väg med sina firewirebaserade ljudinterface, men det var ju klart att de fiffiga konstruktörerna hos Digidesign ska vara de som först presenterar det kompletta interfacet. ”This is the real thing”, som man säger i landet som flödar av mjölk och honung (och jordnötssmör)!
Det känns som om det var blott några få veckor sedan vi var kallade till en smygtitt på Digidesigns nya Pro Tools HD-system. Vid genomgången av detta system nämnde man som i förbigående att det fattades en produkt i Digidesigns produktlinje. Man hade high-end HD-systemet och Mboxen var tänkt som low-end. Det saknades dock något på mitten. Så är då den nya skapelsen, Digi 002, en fågel eller fisk – eller är det rentav den efterlängtade fjärilen?
ETT RIKTIGT
FIREWIREINTERFACE
Vi kan väl redan här avslöja att Digi 002 är en fjäril – visserligen tämligen grå i den yttre färgsättningen, men en otroligt färgstark och mångkunnig varelse på insidan. Och glöm alla USB-baserade audiointerface, det här är riktiga grejer. USB är i och för sig jättebra för att ansluta enklare prylar till datorn för tillfällen där man inte behöver så mycket bandbredd av typen tangentbord, printrar, enklare ljud- eller MIDI-interface. Handlar det om mer krävande tillämpningar behöver vi den hastighet och stabiliteten som firewire kan erbjuda – i väntan på mLan.
Digi 002 erbjuder ett ljudinterface, en Controller med tryckkänsliga (touch-sensitive) motoriserade reglar, ett MIDI-interface, fyra miksteg, åtta instrument/line- in/utgångar, digitala ingångar med stöd för både Adat- och SPDIF-protokollen, transportfunktioner, möjligheter att använda den som en fristående digitalmixer med mera, med mera – allt detta i form av en ”mycket avancerad mus”.
Digi 002 har med den medföljande mjukvaran stöd för 24 bitars inspelning med en samplingsfrekvens på upp till 96 kHz. Om man väljer 48 kHz hanterar den 18 fysiska ingångar. Adat-formatet hanterar dock inte 96 kHz så där försvinner 8 ingångar.
Det inbyggda MIDI-interfacet har en in- och två utgångar, men Digi 002 tillåter även att man kör ett separat MIDI-interface parallellt, via USB eller firewire. Apropå det sistnämnda så har Digi 002 två stycken firewireportar, så det är fritt fram att även ansluta till exempel en firewirehårddisk som komplement till vad som finns inbyggt i datorn. Just datorn får man stå för själv – annars innehåller Digi 002-paketet så gott som allt man kan önska sig till sin studio. Man är inte heller särskilt petig i sitt datorval – det går lika bra med Mac som PC. De krav man ställer är, förutom att datorn naturligtvis måste vara försedd med minst en firewireport, vad beträffar PC att man har en hyfsat snabb (Digidesignspecad) PC med Windows XP Home Edition (Millenium eller Win 98 stöds ej). Liksom hos Mac krävs minst 256 MB RAM, en CD-ROM-läsare och en rejäl hårddisk – helst på 7200 varv/minut. Macen bör vara en G4 med system 9.2.2 med QuickTime 5.0.2 och OMS 2.3.8 – denna finns med på installationskivorna. Värt att notera är att Digi 002 inte funkar på de första G4-datorerna med PCI-baserade grafikkort. Inte heller G4 Cube passar för Digi 002-bruk.
Digi 002 levereras förutom med en nätsladd även med en firewirekabel på 3,7 meter. Den är av den modellen med en sexpinnars kontakt i vardera änden – till skillnad från den variant man normalt ser som tillbehör till exempelvis DV-kameror där ena änden har sexpolig kontakt och den andra fyra poler.
Vi valde att köra paketet på en Macintosh G4 med system 9.2.2. Stöd för Mac OSX är i skrivande stund utlovat men dyker förmodligen upp strax efter att Pro Tools version 6 presenterats. Den beräknas finnas ute andra kvartalet 2003.
MJUKT PAKET
Mjukvaran känner vi igen sedan tidigare. Det är samma gamla hederliga lågkalorivariant på Pro Tools – Pro Tools LE – som vi tidigare sett i paket med både Digi 001 och Mbox. Programmet har självfallet utvecklats en hel del fram till sin nuvarande manifestation: version 5.3.2.
Programmet kan nu hantera 32 ljudspår vid samplingsfrekvenser upp till 96 kHz – med 16 eller 24 bitars upplösning. Det klarar också 128 MIDI-spår, 5 inserts, 5 sends och 16 aux-bussar. Det finns alltså utrymme för en rejäl massa pluggar och effekter – allt detta naturligtvis förutsatt att din dator klarar av det, eftersom pluggarna som används är av native-varianten och ställer lite olika krav på datorns processor.
Pro Tools LE kompletteras i paketet med en massa annan mjukvara. Många gånger när detta är fallet är den mjukvara som levereras mer eller mindre användbar – oftast det senare – men i det här fallet har Digidesign verkligen inte sparat på godbitarna. Här finns till exempel: en massa effektpluggar, en virtuell analogsynt, en imaginär gitarrstack, en sample-player med mera med mera… Enligt tillverkaren har man skickat med mjukvara till ett värde av drygt 20 000 kronor. Inte illa!
Tanken är uppenbarligen att man ska kunna sätta sig ned med det här paketet, addera en bra dator, Mac eller PC, och vips ha ett komplett inspelningspaket. Paketet innehåller också så mycket bra pluggar att du inte ska behöva komplettera med några fler – varken legala eller som någon påpekade: det här paketet bör få vem som helst att avhålla sig från frestelsen att ladda ner ”knäckta” pluggar från nätet.
Kan man inte göra briljant musik med detta paket så ska man se sig om efter någon annan sysselsättning. För en komplett mjukvarulista över Digi 002, se sidorutan: Digitalt örongodis!
DOKUMENTATION
Getting started with Digi 002 är vad som erbjuds i pappersform. Det är ett ringbundet häfte på 128 sidor – tyvärr hade mitt exemplar påbörjat någon sorts celldelning så fler av sidorna hade bestämt sig för att lämna sitt sällskap. Det kändes inte riktigt rättvist mot resten av paketet som håller absolut högsta kvalitet! Som kompensation för pappersbristen får man inte mindre än 13 olika pdf-filer att dryga ut nattlektyren med, bland annat Pro Tools 5.3 Referens Guide på 582 sidor.
Hanteringsmässigt är detta inte något större problem. Fast å ena sidan – man kommer igång med det viktigaste, det vill säga inspelning av musik, i en svinblink. Det kunde faktiskt inte vara lättare. Alla grundfunktioner i programmet är ju nästan onödigt självklara.
Å andra sidan – om man ska ta sig lite längre ner i hanteringslabyrinterna får man inte mycket hjälp av det tryckta materialet. I den här prisklassen borde man kunna kräva en tryckt handbok även för mjukvaran, det vill säga Pro Tools. Allt finns som sagt i pdf-format på installationsskivorna, men för den som redan har skärmen full av mixfönster och annat viktigt smäller en bok högre än en akrobat – han må var vilken cirkusartist som helst.
Sedan kunde man väl kanske önska att pdf-dokumentet för Pro Tools hade uppdaterats. Som det är nu nämns i denna varken Digi 002 eller Mbox bland de hårdvaror som trivs tillsammans med Pro Tools LE.
Jag lånade en äldre Pro Tools-handbok av en kompis och kunde på så sätt fuska mig vidare utan att behöva använda pdf-dokumentet, men detta borde självklart inte vara nödvändigt. I den här prisklassen borde en tryckt handbok till mjukvaran ingå i paketet!
KOMMA IGÅNG
”Session loading please wait… Welcome!” Det är det meddelande man möts av i de små fönstren på hårdvaran när man startar upp Pro Tools LE.
Innan dess är det inte mycket som behöver fixas. Installation av mjukvaran går otroligt smidigt. Det mesta som behövs finns på två CD-ROM-skivor. Ytterligare några skivor innehåller de extra mjukvarorna från Native Instruments, IK Multimedia och Waves.
Sedan är det dags för Firmware update. Digi 002 kollar med den Digidesign-mjukvara man installerat på datorn och uppdaterar sin firmware därifrån om det behövs. Detta går på någon minut och sen är det bara konfigurering av Pro Tool LE:s Playback Engine, DAE Playback buffer size, hardware setup och I/O setup som återstår. Också detta går ytterst smärtfritt med handledning från den tryckta ”getting started”-handboken.
Eftersom jag redan har OMS 2.3.8 installerat från en tidigare programvara behöver jag bara göra en Studio Setup där Digi 002 är spindeln i nätet.
Efter att ha anslutit lämpliga kablar till de ut- och ingångar som jag tänkt mig att använda sätter jag på Digi 002 och kopplar firewirekabeln till en av de passande portarna på baksidan av maskinen och den andra änden till baksidan på Macen. Detta görs när båda apparaterna är igång för att systemet ska hitta dem. Alltså inget ängsligt: stäng av alla maskiner innan sladdarna kopplas in (på SCSI-vis)!
Första gången man startar Pro Tools LE vill den ha den auktoriseringskod som finns på insidan av handboken. När man har skrivit in denna är det bara att börja göra musik.
Jag har tidigare bara tittat lite på olika versioner av Pro Tools (till exempel Pro Tools Free) och kikat över axeln när andra jobbat med den fulla versionen, men inte själv använt programmet i någon högre utsträckning. Trots detta kommer jag igång omedelbart med den självklara hanteringen och en ny låt börjar ta form.
MM har tidigare testat mjukvaran i olika sammanhang så vi gör ingen större affär av alla fräcka funktioner denna gången. Liksom sin storebror arbetar Pro Tools LE i huvudsak utifrån två fönster: Edit- och Mixfönstren (se fig). Man får fortfarande använda dessa fönster till mycket av arbetet men en hel del av jobbet går nu att göra direkt från Digi 002!
Med i paketet ligger också en demolåt som man kan ladda in för att få lite inblick i hur programmet fungerar om man mot all förmodan inte sett det tidigare.
HÅRT PAKET
Hårdvaran, Digi 002, har så många knappar och, framför allt, funktioner att vi skulle kunna ägna både hela detta och halva nästa nummer av tidningen åt att gå igenom dem – vi nöjer oss alltså med att skumma lite på ytan. Det är dock en väldigt sober yta – lite elegant grå, med de större ytorna i ljusare blank metall. Hela upplägget är väldigt lättläst – mycket kanske för att det är ett logiskt och väldigt analogliknande upplägg på hela konceptet.
På baksidan hittar vi alla in- och utgångar förutom hörlursjacket – detta sitter lättåtkomligt på ovansidan av apparaten.
Fyra mikingångar på XLR-kontakt kan parvis förses med 48 volts fantommatning. Parallellt med dessa ligger fyra telejack – även dessa balanserade (TRS) och på nivån +4 dBu. Analoga ingångar med nummer 5–8 är även dessa på balanserade telejack. De är dock individuellt omkopplingsbara mellan +4 dBu och –10 dBV. Där finns också ett alternativt ingångspar på RCA-kontakter med fast nivå (–10 dBV). De kan med fördel användas för en mastermaskin eller annat tvåspårsljud och kan skickas endera till monitor eller kanal 7–8.
På den analoga utgångssidan är Digi 002 lika välförsedd. Här finns monitorutgång och utgång för kanal 1–8 (alla på balanserade telejack) där utgång 1–2 också är main out som dubbleras på RCA-kontakter (–10 dBV).
Digitala kontaktdon finns i form av både RCA- och optiska kontakter, både in och ut. De optiska hanterar både Adat- och S/PDIF-formatet.
Tre MIDI-kontakter (1 in 2 ut), två firewirekontakter, ett telejack för fotomkopplare samt kontakt för den lösa nätsladden och nätströmbrytare gör baksidan helt komplett.
De fyra mikingångarna har varsin gainratt och knappar för val av mik- eller instrument/linenivå. De har också varsitt fast högpassfilter som skär 12 dB/oktav vid 75 Hz. Allt detta är placerat längst bak på apparatens ovansida.
Bredvid dessa finns monitorsektionen med separata volymkontroller för monitor och hörlursutgången belägen strax intill. Där finns även mono- och mute-knapp.
Fader-delen har åtta motoriserade reglar som också är känsliga för beröring. Ovanför dessa finns solo- och mute-knappar för varje kanal. Till vänster om dessa finns fyra modifieringsknappar som dessutom har dubbla funktioner.
Console/Channel View-sektionen (jag har inte hittat på det namnet själv!) är den arbetsyta ovanför reglarna där vi normalt på mixrar hittar diverse mätare. I det här fallet finns i stället tio teckenfönster som kan visa fyra tecken var. Här hittar man info om vad de åtta kanalerna hanterar. Där finns också 15 lysdioder placerade i en halvcirkel och under dessa en ratt (Rotary Encoder) samt en Select-knapp för varje kanalregel – mer om dessa senare.
Med hjälp av tre vågrät placerade (Pan, Send och Insert) och fem lodräta knappar (A, B, C, D, och E) väljer man funktion för teckenfönstren och rattarna. Det finns också dedikerade knappar för EQ, Dynamics, Insert, Pan/Send och page upp och ner i menyerna, en Master Bypass och en Escape-knapp om man bläddrat bort sig.
Längst till höger finns lysdioder som visar samplingsfrekvens, firewire- och MIDI-aktivitet, mätarfunktioner samt knappar med beteckning Rec, Enter, Undo och Standalone. Det sista kanske tarvar en förklaring – håll ut så kommer den snart!
Transportdelen har alla de vanliga knapparna som känns bekanta från analoga sammanhang (play, stop, rewind etc). Men ovanför dessa finns en skog av ytterligare knappar – många utgör mycket praktiska genvägar för hantering av olika funktioner i Pro Tools LE. Plugin, Mix och Edit öppnar olika fönster på din datorskärm, medan Loop Play, Loop Rec och Quick Punch knappast heller behöver någon djupare förklaring. Flip växlar mellan att låta reglarna ta över den funktion som adresserats till Rotary Encoder-rattarna och tvärtom och Master Faders lägger förstås upp masterreglarna på de reglar som ligger längst till höger – i standalone-läget får man här också upp tappningar och effektreturer.
En stor rund platta innehåller fyra knappar med pilar (Navigation- och Zoom-knappar) med beteckningen L, R, In och Out. I kombination med tre små knappar ovanför dessa (Bank, Nudge och Zoom) får pilknapparna olika funktioner. Längs högerkanten slutligen finns fem funktionsknappar som har lite olika funktioner beroende på i vilket arbetsläge Digi 002 är. Vissa av funktionsknapparna saknar ännu funktion, men en mjukvaruuppgradering tar säkert hand om detta…
HANTERING
Den största finnessen med den här typen av styrverktyg är att rent praktiskt liknar arbetssättet det man använder med en helt analog utrustning. Transportknapparna är så gott som identiska med de man styr en bandspelare med och reglarna känns mycket mer naturliga att hantera än de som man styr med en mus på en datorskärm. Dessutom kan man ju hantera flera funktioner samtidigt vilket också snabbar upp arbetsprocessen!
När man startar en Session (Digidesigns ord för musikstycke) i Pro Tools hamnar Digi 002 i Home View, ett av de olika arbetslägen som finns. Det mesta jobbet gör man dock i Console View eller Channel View.
I Console View fungerar Digi 002 som en vanlig mixer – direkt-kopplad till Pro Tools. Reglarna styr respektive spår i Pro Tools och de små teckenfönstren (Scribble Strips) hämtar sin info från vad du har kallat de olika spåren i mjukvaran – kick, snare, leadguitar, vox1 och liknande. De femton lysdioderna visar panoreringsläget för respektive kanal om Pan-knappen är nedtryckt. Om man i stället trycker på Send- eller Insert-knappen visas nivåerna på en av de fem tappningarna eller insertarna som Pro Tools LE hanterar – man väljer vilken med de fem A–B-knapparna.
Om man sen väljer att spela in på någon kanal väljer man den med Select-knappen (här kommer den tillbaks) och trycker sedan på Rec-knappen för att göra programmet klart för inspelning.
I Channel View visas i stället pluggar, tappningar och insertar kanal för kanal. Här kan man också gå genvägar med de dedikerade knapparna för EQ, Dynamics, Insert eller Pan/Send. Med hjälp av pilknapparna flyttar man funktioner så de åtta reglarna kan styra betydligt fler än de åtta första spåren i PT LE. Man kommer åt så gott som alla funktioner till alla de 32 spår som PT LE kan hantera plus att man både kan zooma in och ut i Edit- och Mix-fönstren samt bestämma in och ut-punkter för inspelning med mera, med mera…
Allt detta känns väldigt logiskt och lättfattligt. Det mesta av dessa processer beskrivs också på ett bra sätt i Getting Started-handboken. Men det finns också en tydlig gräns när det självklara blir lite mer hemligt. Det känns som om det saknas en bok efter Getting Started, man lämnas lite som i en ”Cliff Hanger” – to be continued. En uppdaterad version av Pro Tools-handboken i pappersform skulle nog göra susen här…
Hanteringsmässigt finns en del som man kanske kunnat göra på annat vis. Det bästa med en apparat av det här slaget är väl då att allt sånt går att åtgärda. Lösenordet är: Firmware upgrade.
Dedikerade knappar finns till exempel för ”alt source to monitor” respektive ”input 7–8” – det vill säga: man kan skicka alternativa ingångarnas signal till monitor eller input 7–8 med en enkel knapptryckning – men man får gå åtskilliga (fyra fem stycken) knapptryckningar ner i menyerna för att koppla in S/PDIF-signalen. Knepig prioritering ifall någon frågade mig.
En hårdvarufunktion jag saknar på Digi 002 är ett jogginghjul. Det vore ytterst användbart i många lägen där varken musen eller transport- eller pilknappar är de rätta verktygen.
I sammanhanget bör väl nämnas att knapparna känns väldigt distinkta och lättjobbade. De motoriserade reglarna känns dock en liten aning vingliga – Penny & Giles kostar säkert mer och någonstans måste man ju spara. Dessa reglar fungerade dock alldeles ypperligt under hela testperioden, så det kan jag absolut inte anmärka på… det är bara känslan jag är ute efter.
I ett ytterligare arbetsläge som Digidesign kallar Standalone fungerar Digi 002 som en ytterst habil helt fristående digital mixer. Den har åtta ingångar med motoriserade reglar och inbyggda kompressorer på de fyra fantommatade mikingångarna. Där finns också både filterfunktioner liksom ytterst välljudande reverb och delay instoppat i den rara grå lådan.
På knappfronten blir det än så länge en del knappar över – eller korrektare uttryckt: en del funktioner har ännu inte implementerats. Detta är säkerligen bara en mjukvarufråga. Uppgraderingar är säkert redan på väg. Detta gäller även i ProToolsläget då bland annat flera av de sex funktionsknapparna längst till höger på maskinen ger texten ”Not yet implemented” i displayen.
ARBETSPROV
Den inspelning jag genast satte igång med växte snabbt till att bestå av 18–20 audiospår + 6 MIDI-spår + 9 olika D-verb + 4 kompressorer och en handfull eq. I det läget började min dator protestera. Allt flöt inte riktigt lika smidigt och den började ge ifrån sig diverse felmeddelanden. Det finns också en processormätare i PT LE (System Usage Window) som visar när CPU:n och PCI-bussen börjar få det alltför svettigt och den sa att G4:an jobbade på nästan 100% av sin kapacitet. Mycket av svetten kom sig av att jag använt så många olika reverb samtidigt. Om man spar på processorkraften genom att använda tappningar och aux-bussar, på traditionellt, analogt vis, för de mer krävande effekterna i stället för att dedikera ett reverb till varje kanal, kan man genast hantera betydligt fler kanaler även med en dator med mindre hästkrafter.
Efter denna justering flöt allt stilla som floden. Pro Tools måste vara en av de allra mest lätta ljudprogrammen att komma igång med utan tidigare erfarenhet – trots att det främst är riktat mot proffs. Det är ju så här de riktiga nybörjarprogrammen borde vara. Nåja, Digidesign har ju också haft några år på sig att finslipa alla detaljer. Som det är nu är PT LE en dröm att jobba med. Hur jag än försökte lyckades jag inte få det att hänga sig eller krascha en enda gång under testperioden. Det startar snabbt och gör allt man ber det om utan minsta dröjsmål. Apropå dröjsmål, det finns en viss latency vid inspelning i programmet, men PT har också en speciell low latency-inställning som ger en helt försumbar fördröjning på monitorljudet om man kör lyssningen genom Digi 002.
Det är svårt att få fram data på vilka omvandlare som används i Digi 002, men av de data man kan läsa sig till och framför allt vad mina öron sa mig – jag litar ganska mycket på dem – så kom jag fram till att det här låter mycket bra!
Behövs då 24/96 (bitar respektive kiloHertz)? Ja, i dessa tider av mp3-tjosan känns det oerhört tillfredsställande att någon kämpar vidare och försöker skapa mer välljud – inte bara göra plats för mer skräpljud.
Digi 002 låter i och för sig alldeles ypperligt redan på 44,1 både med 16 och 24 bitars upplösning och jag har läst att även inspelningar som uppsamplats från 48 till 96 kHz låter bättre tack vare filtrens inverkan vid den samplingsfrekvensen. Det må vara hur det är med detta – här finns i alla fall möjligheter att skapa mycket välljudande inspelningar i det format man föredrar och/eller anser sig ha hårddiskutrymme för. En ljudfil på 1 minut som behöver 5 MB vid 16 bitar/44,1 kHz sväller faktiskt till mer är tre gånger storleken – 16,4 MB – om den spelas in på 24/96 i stället.
För att göra en liten jämförelse med hur Digi 002 låter jämfört med annan mjuk- och hårdvara tänkte jag flytta över inspelningen till annan sequencer. Pro Tools behöver DigiTranslator för att kunna hantera OMF-formatet, så det var inte helt lätt att göra detta. Men skam den som ger sig! En MIDI-standardfil exporterades och plockades lätt in i ett par andra icke namngivna sequencerprogram, därefter importerades även ljudfilerna en efter en. Till sist låg även alla ljudspåren på plats och i synk med MIDI-spåren. Resultatet var (tyvärr) ganska tydligt. Musiken lät bättre genom Digi 002 än genom min egen utrustning, som innan detta alltid har gjort mig mycket nöjd. Här spelar naturligtvis både valt bitdjup och samplingsfrekvens också en viss roll. Faktum kvarstår dock – Digi 002 låter ruggigt bra!
SAMMANFATTNING
I dessa tider, då diskussionens vågor går höga om hårdvarumixern ska kunna ersättas av en mjukvarudito i din dator, är Digi 002 ett utmärkt inlägg i debatten. Den förenar det bästa ur två världar. Och den är inte – som ett USB-interface – begränsad till några futtiga kanaler. Här är det bara att jazza på. Det är mjukvaran som sätter begränsningarna – i det här fallet 32 ljudkanaler 24/96 plus 128 MIDI-spår och en massa annat smått och gott. Och lasset av hårdvarufunktioner kompletteras sedan ypperligt av en massa trevlig mjukvara som följer med i paketet.
Om jag gnällt lite grann om några funktioner jag saknat så är det dels utslag av att jag gärna vill att det här paketet ska vara perfekt – det är ju så lite som fattas för att uppnå det målet – sen är jag ju också en riktig gnällspik, men det visste ni ju sen tidigare, eller hur…
Det finns idag flera andra varianter av ”controllers” för styrning av ljud-/MIDI-inspelning i dator – Logic Control, Mackie Control, Rolands SI-24 och Radikal Technologies SAC2.2 med flera – men alla dessa jobbar enbart med MIDI-styrning av parametrar, ingen har firewire och, framför allt, ingen av dem är tillnärmelsevis så komplett som Digi 002. Den har allt!